Як говорити з учнями про війну. Міносвіти випустило посібник для вчителів
![](https://cvd.vn.ua/wp-content/uploads/2024/02/181_e.png-540×282-Google-Chrome.jpg)
Міносвіти випустило посібник для вчителів «Як говорити про російсько-українську війну в школі», де пояснюють, що саме варто розповідати учням, на чому акцентувати і які техніки можна використовувати в розмові.
Посібник містить комбінацію матеріалів для учнів молодшої, середньої й старшої школи. Він має на меті допомогти дітям напрацювати психологічну стійкість і стати більш витривалими й водночас сформувати цілісну картину подій, усвідомити їхню причину і зв’язок між історичними фактами й сучасними рішеннями України, каже міністр освіти Оксен Лісовий.
Учителі можуть використовувати посібник під час підготовки до виховної або класної години, уроків із громадянської освіти, історії, української мови й літератури. У Міносвіти наголошують, що цей посібник не передбачає обов’язкового виконання запропонованих інструкцій, радше ініціює діалог.
Там додають, що створювали посібник з урахуванням матеріалів і фактів, які визнані на міжнародному рівні, тому він буде зрозумілий й українському читачеві, і читачеві з-за кордону.
Книга має три розділи:
- Розділ «НАВІЩО» пояснює, чому важливо говорити про війну в школі. Якщо коротко, то, щоб запобігти дезінформації й прищепити дітям навички медіаграмонтності.
- У розділі «ЩО» пишуть, на чому варто акцентувати увагу під час розмов з учнями, зокрема вживати коректні терміни під час обговорення війни. Також у цьому розділі простежують, як гібридна війна трансформувалася в повномасштабне вторгнення.
- Розділ «ЯК» розкриває методи донесення потрібної інформації через конкретні техніки та вправи. Це вправи, які допоможуть ліпше зрозуміти досвід дітей під час війни, навчити їх усвідомлювати власні емоції й переживання та запобігти травмуванню дитячої психіки. Наприклад, можна використовувати мистецтво, щоб пережити травматичні стани.
За словами дитячої й сімейної психологині Світлани Ройз, говорити з дітьми про війну надважливо, бо вони не мають сформованої версії подій, можуть вигадати власне пояснення або орієнтуватися на російські наративи.
Розмову можна почати з руханок чи дій, які допоможуть сконцентруватися на теперішньому моменті. Загалом цю розмову можна поділити на три блоки: підготовка, обговорення складної теми (конфронтація) і резюмування, рефлексія обговорення (інтеграція).
Посібник доступний за посиланням.