Як вінницькі вишиванки зберегли життя нашим воїнам «на нулі»?
![](https://cvd.vn.ua/wp-content/uploads/2024/05/2-6.jpg)
У Вінниці на День вишиванки, на Європейській площі презентували виставку традиційного одягу та проводили майстер-класи зі створення вишивки від провідних майстрів Вінниччини.
Вінничанка Людмила Голова займається вишивкою дуже давно, навіть не пригадає з якого віку почала вишивати.
«Сама я родом з Хмельниччини. Там і нині проживає вся моя родина. Любов до вишивки мені прив’язали ще з дитинства мама та бабуся. Пізніше я переїхала до Вінниці і проживаю тут уже багато років.
Хочу сказати, що особливості в стилі вишитих сорочок між нашими областями трохи різняться, але для мене це не було проблемою»,- розповіла пані Людмила.
На виставковому столі у Людмили можна побачити рушники, сорочки, скатертини та різновиди вишитих серветок.
«Ось наприклад в мене тут є частинка Подільського рушника, який вишивався «качалочкою». Все що мені подобається, те я і вишиваю. Але найбільше люблю рушнички. Маю понад 15 уже у своїй колекції. Буває, що мене просять вишити на замовлення, то я залюбки це роблю», – додала жінка.
Майстриня розповідає, що її найбільша гордість – вишиті роботи з орнаментом Алатир.
«Алатир – це найдавніший слов’янський знак та символ. Його, колись, використовували воїни на своїх щитах. Цей оберіг вважається найпотужніших амулетом, який здатний захищати життя свого носія.
Люди часто недооцінюють значення символів та оберегів. Але для мене це цінно і я вірю в силу захисту. Одного разу, я вишила в подарунок 6 сорочок нашим захисникам, які воювали «на нулі». Вони взяли ці сорочки з собою, як оберіг. І всі вони повернулись живими. Так, пораненими, але живими. Мені це сильно гріє душу.
Мої сорочки допомогли їм зберегти своє життя. Це наш оберіг, наша спадщина, наша гордість і символ нації. Тому потрібно берегти наші традиції і вірити в духовну силу начебто таких простих речей», – розповідає Людмила.
Джерело: Вінниця.info